Opiumfält, Tibet
Wu.
Du och dina bröder dödade tre av våra man.
Han skulle gjort samma sak.
Skicka tre nya, så dödar jag dem också.
Han kontrollerar hela Asiens opiumförsäljning.
Får bara Ying Ko tjäna pengar?
Mina vallmofält är små. Inget mot hans.
Jag, Li Peng, har åtminstone rätt till en liten del.
Ying Ko, om du dödar mig lovar jag...
att mina bröder tar dig.
Och jag lovar...
att begrava dem bredvid dig.
Döda honom.
Låt mig gå. Jag vill bara härifrån.
Jag skar av hans hals.
Dina man siktar inte bra nog för att skjuta runt honom.
Du har rätt.
Du är en underbar vän.
- Som en far för mig. - Tack, Ying Ko.
Skjut igenom honom.
Vart för ni mig?
En Tulku vill träffa dig i hans tempel.
Vill en helig man träffa mig?
- Kallar du det ett tempel? - Nej.
Där.
Hur kom det dit?
Ett fördunklat sinne ser inget.
- Vem är du? - Din lärare.
Vet du vem du just kidnappat?
Cranston.
Lamont Cranston.
Vet du mitt riktiga namn?
Ja.
Jag vet också att så länge du kan minnas...
har du kämpat mot ditt elaka hjärta och alltid förlorat.
Jag har sett ditt sinne, ditt ansiktsuttryck ändras...
när besten tar sig upp från ditt inre.
Du lider mycket, eller hur?
Du vet att ondska lurar i mans hjärtan...
för du har sett ondskan i ditt eget.
Alla betalar ett pris för frälsning. Det här är ditt.
- Jag söker inte frälsning. - Du har inget val.
Du blir frälst...
för jag ska lära dig använda din mörka sida för att besegra ondska.
Jag skulle låta bli.
Phurba.
Phurba!
Är jag i helvetet?
Inte än.
Frälsningens pris för Cranston var att ensam slåss mot ondskan.
Tulkun lärde honom fördunkla mans sinnen,
skymma deras syn, genom att koncentrera sig.
Han lämnade bara en sak synlig, det han aldrig kan gömma - sin skugga.
Så beväpnad återvände han till sitt hem.
Det otäcka skurknäste...
som vi kallar...
New York - Sju år senare
Ta honom, Johnny.
Maxie.
- Låt oss få det överstökat. - Stick.
- Nej! - Kom igen!
- Jag såg inget. - Sluta gnälla.
- Är den torr? - Snälla.
- Perfekt, Duke. - Ta honom till kanten.
Jag säger inget. Jag svär.
Jösses.
Jag skulle vilja lita på dig.
Du valde nog fel gränd att titta in i.
- Jag har familj. - De överlever.
Jag säger inget. Jag lovar.
Jag vet.
Dumpa.
- Nej! - Jag hatar tyngdlyftning.
Nej!
- Vad var det? - Vem är där?
Visa dig.
- Du mördade en polis, Duke. - Vem sa det?
Vem sa det?
- Håll käften! - Brottets skörd är besk.
Jag gillar inte det här. Vi drar härifrån!
- Knip igen, Maxie! - Trodde du att du skulle klara dig undan?
Kom, Duke!
Trodde du inte jag skulle få reda på nåt?
Jag tror du fick honom.
Det kan du ge dig fan på att...
Du mördade någon.
- Nu ska du erkänna det. - Så fan heller.
Jodå, för annars kommer jag.
Jag kommer vara där, bakom varje hörn...
i varje tomt rum, lika oundviklig som ditt dåliga samvete.
Du skrämmer inte mig, din jävla...
Du kommer gå till polisstationen på 2:a avenyn...
och anmäla dig själv, genast.
Jag erkänner! Jag gör det!
Herregud!
Jag erkänner! För Guds skull, jag vill inte dö.
Nej!
Kör!
Tack.
Du är nog upptagen. Släpp av mig varsomhelst.
Du är dr Roy Tam, forskningsprofessor på N.Y.U.
- Ja. - Jag har räddat ditt liv.
- Nu tillhör det mig. - Gör det?
Du ska bli en av mina agenter...
som dussintals andra i världen.
Får jag prata med min fru om det här?
Nej!
Mr Shrevnitz instruerar dig...
om hur jag kontaktar dig när jag behöver din hjälp.
När du hör en av mina agenter säga: "Solen skiner"...
svarar du: "Men isen är hal."
Så identifierar ni er. Har du förstått?
"Solen skiner."
"Men isen är hal."
Berätta en sak.
Hur visste du vad som höll på att hända?
Hur vet du vem jag är?
Skuggan vet.
Tack. Det är Skuggan!
- Det är verkligen Skuggan! - Vad smart du är.
Ryktet går i tidningar och på radio.
Jag trodde det var snack. Jag trodde inte han fanns.
Det gör han inte. Hajar du?
Ta aldrig av den.
Vänta lite. Vem är du?
Nån som står i skuld till honom.
Precis som du.
Är du okej?
Cobalt Club.
Förlåt att jag är sen, farbror Wainwright, det var en...
olycka på bron.
Du ville nog inte låta mig vänta.
Prova spjällen. De är jättegoda.
Er vanliga, mr Cranston.
- Tack så mycket. - Varsågod.
Lamont, jag är väldigt besviken på dig.
- Vad är det nu? - Vad det är nu?
Vi ska äta middag och du är en timme sen.
- Det finns ingen ursäkt... - Jag ber om ursäkt, jag...
var upptagen.
Med vad? Du gör inget.
Det är opassande i din ålder. Skaffa en hobby eller nåt.
Varför pratar jag med din nacke?
Lamont?
Vad pratade vi om?
Jag har aldrig lagt mig i ditt liv, inte sen...
du försvann efter kriget i ungefär sju år.
Jag frågade inget då och inte nu heller.
Ursäkta, kommissarie Barth. Ett brådskande meddelande till er.
Vad är det? Börjar brottsligheten tackla av?
En rapport om den där jäkla Skuggan igen.
Du sa att det var ett rykte.
Jag är trött på det. Han lägger sig i polisarbetet.
Imorgon ska jag sätta en grupp på att fånga honom.
Det kommer du inte göra.
Nej. Åt helvete med honom.
Jag ordnar ingen grupp.
Du ska inte bry dig om rapporterna om Skuggan.
- Jag struntar i dem. - Skuggan finns inte.
Han finns inte. Finns han, är jag Eleanor Roosevelt.
Var var jag?
Du skulle berätta vem hon är.
Margo Lane.
Hennes far är forskare på krigsdepartementet.
Vad fan ser du hos henne?
Är du säker på att du inte är död?
Inte det minsta.
Skicka en flaska Mouton Rothschild -28 till det där bordet.
Gör dig själv en tjänst. Håll dig ifrån henne.
Hon är konstig.
Hon hör röster, sägs det.
Jaså?
Jag skulle vilja ha ett glas Mouton...
Rothschild -28.
- Ja. - Från herrn.
Herrn?
Lamont Cranston.
Får jag?
Vet du...
det är konstigt, men jag känner...
ett sug efter Pekinganka.
Så konstigt.
Det var precis vad jag tänkte på.
Följer du med?
Du pratar kinesiska.
Bara mandarin.
Du överraskar mig.
Tack. Kul att du gillar den.
- Den gjordes på Adrian's. - Varför sa du det?
Du gav mig en komplimang för klänningen.
Eller?
Nej, det gjorde jag inte.
Men jag tänkte det.
Det har inte hänt mig på länge.
När jag var liten kunde jag höra vad min kusin tänkte.
Tog tankarna ur huvudet på honom innan han sagt ett ord.
Det var konstigt. Och jag lyckades aldrig...
Stör nåt dig?
Nej!
Inte alls.
Tack. Jag hade jättetrevligt.
Det var länge sen en kväll var...
så stimulerande.
God natt, miss Lane.
God natt, mr Cranston.
Jag gillar henne. Hon är inte som alla andra kvinnor.
- Mer än hon anar. - Hurså?
Hon har gåvor hon inte ens känner till.
Menar du?
Tänker du träffa henne igen?
- Nej, det är för farligt. - För vem?
För mig.
Nån kommer.
NATURHISTORISKA MUSEET
- Vad är det? - Det är just det. Jag vet inte.
Jag märkte den "mumielåda", eftersom den kom från Tibet.
- Mumielådor kommer från Egypten. - Just det. Exakt.
Den är av metall, det fick mig att tro att det är en sarkofag.
Nej. Tibetanska sarkofager var av sten.
Var är chaufförerna som kom med den?
Borta.
Det är uppenbarligen en felaktig sändning. Ring tullen och...
Herregud!
Den är vacker!
Massivt silver.
Hjälp oss ta bort sidorna.
- Vad står det? - Det är latin.
"Kha Khan dei potestas in terra..."
"Guds makt på jorden..."
"kejsarens sigill på mänskligheten."
Herregud!
Temujin.
Det här är Temujins silverkista.
Vem är det?
Mannen som nästan erövrade världen för 800 år sen.
Varför har jag aldrig hört talas om honom?
Temujin är födelsenamnet...
på Djingis Khan.
Hur löd rederiets adress?
Det fanns ingen.
På etiketten stod bara ursprungsland.
Jag ringer ett samtal.
Låt mig hjälpa dig.
Nelson, vad du än gör...
öppna den inte.
Nej, sir.
- Vi har stängt. - Följ mig...
eller dö.
Ursäkta?
Följ mig eller dö.
Det här är privat mark.
- Ditt sinne är svagt. - Kom inte närmare.
Fall ner på knä.
Sätt pistolen mot tinningen.
Offra dig själv...
till mig.
Ja, min Khan.
Herregud!
Jag kan inte tro det. Vi var bara borta ett ögonblick.
DEPARTEMENTSBYGGNAD
Ni hörde inte, eller hur?
Jag är klar med berylliumkulan.
Jag gör några undervattenstest för att kolla trycket.
Jag har sagt det många gånger, Farley, vi är energiforskare.
Jag är inte intresserad av militär inblandning i projektet.
Varför fick krigsdepartementet sponsra?
För att ni övertalade mig.
Jag ville ha pengar för att avsluta.
Ni tänker inte stort, dr Lane.
Om ni bara lyssnade, kunde världen bli vårt ostron.
Ostron? Jag är allergisk mot dem.
Margo.
Vilken underbar klänning.
Vilken finurlig halsringning.
Ursäkta, mr Claymore. Jag vill träffa min far.
Så...
när kommer du ner och tittar på min berylliumkula?
Jag är inte intresserad.
Du ringer aldrig tillbaka längre.
Det är inte sant.
- Jag har aldrig börjat ringa tillbaka. - Jag vet.
Jag fattar inte varför.
För att jag inte gillar dig.
Vilken fascinerande kvinna!
Jag förstår inte hur du kan jobba med honom.
Vilken trevlig överraskning.
- Hej. - Har du ätit middag?
Ja. Klockan är 2 på morgonen.
Var har du köpt skjortan?
Du sa att jag passar i grönt.
Det här är grönt. Den är röd.
Röd, grön.
För mig är det bara en ren skjorta.
Pappa?
Tror du på telepati?
Att det kan ske mellan vissa människor?
Tankeläsning, menar du? Självklart inte, jag är vetenskapsman.
Konstigt.
Jag har alltid känt att det fanns...
nåt obeskrivligt där ute...
som väntade på mig.
Och ikväll hittade jag det.
Så trevligt.
Vad var det?
En man.
Och jag kommer nog aldrig träffa honom igen.
Varför inte?
Jag bara vet det.
Det var som om jag kunde känna det han kände.
Och nu är jag fruktansvärt deprimerad.
Så trevligt.
Det blir 4,45 dollar.
- Vad gör du? - Skriver ner avlämningsplatsen.
Håller du reda på vart jag åker?
Taxiregler.
Du behöver bränsle.
Jag måste tanka.
Tack.
Se upp!
Det måste vara min tur...
Ring en ambulans!
Hjälp till här borta!
Vad står på?
Cardon sköter fallet. Han är där borta.
Är du knäpp, eller?
- Ut! - Tack.
Till fristaden.
- Rapportera. - Vår agent i 26:e distriktet...
rapporterar om ett mordfall på Naturhistoriska museet.
Mord.
Han föreslår utredning.
Uppfattat.
Jag trodde du var längre.
Vem är du?
Shiwan Khan. Siste ättlingen till Djingis Khan.
Du är naturligtvis djupt hedrad.
Du behöver inte presentera dig. Jag vet redan vem du är.
Inte den här tillfälliga skepnaden du har.
Jag vet vem du verkligen är.
Ying Ko.
Jag beundrar dig.
Jag vet inte vad du pratar om.
Snälla.
Det är inte svårare att läsa dina tankar än det var att komma in här.
Får jag sätta mig?
Du sårar mina känslor, Ying Ko.
Jag trodde du skulle uppskatta att träffa nån annan...
med din unika förmåga att fördunkla folks sinnen.
- Du var Tulkuns elev. - Ja.
Han pratade jämt om dig.
Han hade det inte lika lätt med mig.
Du råkar inte ha lite amerikansk whisky?
Jag gillar den.
- Jag betalar givetvis. - Nej.
Behövs inte.
Du var möjligtvis inte...
på museet igår kväll?
En underbar samling tibetanska gobelänger.
Vuxna män darrar när de hör ditt namn.
Du är min idol, måste jag erkänna.
Du vet din attack mot byn Barga? Jag studerade den.
Så trevligt. Du minns det.
Det låter bekant.
Det var ett stordåd.
Snabbt, grymt och oväntat.
Vilket geni.
Vad gör du i New York?
Det är ödet.
Djingis Khan erövrade halva världen under sin livstid.
Jag tänker avsluta jobbet.
Hur ska du lyckas med det?
Om jag berättar blir det ingen överraskning.
Jag reste hit i Djingis Khans heliga krypta...
för att absorbera hans kraft.
Om tre dagar kommer hela världen höra mitt vrål...
och villigt underkasta sig Siankings förlorade imperium.
Jättefin slips förresten.
- Var köpte du den? - Brooks Brothers.
- I Midtown? - 45:e och Madison.
Du är en barbar.
Tack.
Det är vi båda.
Jag vet att du har ett ondskefullt hjärta.
Det använder du varje gång du sätter på dig hatten och rocken.
Följ mig.
Du är Ying Ko, Slaktaren från Lhasa.
Bara du förtjänar att stå vid min sida.
Tillsammans är vi starka.
Vi kommer få vår beskärda del av smärta och tvätta händerna i blod.
Det vattnas i din mun vid tanken på riktig makt.
Jag ger dig chansen att få den åter.
Bli min partner, Ying Ko.
Jag heter inte så längre.
Jodå! Hursomhelst är du fortfarande du.
För whiskyn.
Vi ses snart igen.
Den mongoliske krigarens dag...
är snart här.
Snart, med utsträckta vingar...
flyger vi mot vårt öde!
God morgon, mr och mrs Amerika.
Manhattan vacklar efter ännu en rapport om den gäckande Skuggan.
Jag tror de hittade på Skuggan för att folk ska lyssna mer på radio.
Vad tror du, Roy?
Vissa säger att Skuggan är...
Roy?
Tja...
Jag öppnar.
Ja?
"Solen skiner."
"Men isen är hal."
- Du är en av Skuggans agenter. - Vem?
Just det. Jag fattar.
Vad behöver du?
En metallanalys av den här.
Bronzium.
Det är bronzium.
Jag trodde inte det fanns, men här är det.
I det gamla Kina trodde de att universum var gjort av det.
- Var kom det ifrån? - Från Sianking, har jag hört.
Tror du på legender måste det vara Sianking.
Det kallades världens födelseplats.
Skulle bronzium kunna användas för att göra nåt sorts vapen?
Teoretiskt sett, ja.
Hur?
Det är en labil metall, molekylärt sett...
den utvidgas konstant.
Bara cellbindningarna håller ihop den, om inte de går sönder.
- Av en explosion? - Det skulle inte räcka.
Men om cellens kraft skulle göra så att den imploderade...
skulle den molekylära obalansen släppas och du får din explosion.
Hur stor?
Det går inte att säga.
En nedbrytning skulle spridas till cellens atomkonstruktion.
I form av en bomb skulle det bli katastrof.
Man kan kalla den en imploderande- exploderande submolekylär anordning.
Eller en atombomb.
Det låter enklare.
Men man behöver en berylliumkula att ha den i.
Ingen annan metall skulle öka smällen. Hursomhelst är det oviktigt.
Inget av det här kan göras...
om inte...
nåt geni kommer på hur den ska byggas och sen gör det.
En imploderande anordning.
Det måste vara nåt sorts skal...
med pyttesmå implosionsladdningar jämnt spridda över ytan.
Nåt sånt här.
Som tur är...
existerar inget liknande.
Reinhardt Lane.
Ja, min Khan.
Vet du vad som förbryllar mig?
Hur en man som du, som inte har nåt att göra...
kommer sent till alla möten.
Övning. Massor med övning.
Kan jag få lite mer gräslök?
Herregud, nu kommer den där Lane. Jag behöver inte henne...
- Hej, miss Lane. Hur är det? - Sluta göra er till.
- Vad har ni gjort åt min far? - Vi kan inte göra nåt, om inte...
Vadå? Han spränger sig själv i luften?
Margo Lane, min brorson, Lamont Cranston.
Vi har träffats.
Vill du slå dig ner?
Bara för att din far beter sig konstigt...
behöver vi nog inte dra igång en utredning.
Jag vill träffa honom. Krigsdepartementet...
påstår att han inte vill träffa nån, inte ens sin dotter.
Han kanske jobbar med nåt topphemligt.
- Ett regeringsprojekt. - Nej, hans projekt är neutralt.
Energiforskning. En imploderande anordning.
Jag vet att nåt är fel. Jag talade med honom i telefon.
Han var distraherad, virrig och babblade.
Han pratade kinesiska med mig!
Kyparn.
- Han kan inte ens kinesiska! - Jag är ledsen.
Imorgon skickar jag en polis till regeringsbyggnaden.
Han träffar din far och sen är allt bra.
Vad anser du...
Ursäkta.
Vänta, Lamont. Jag ville fråga om min far.
Jag måste gå.
Vem är Ying Ko?
Glöm mig.
- Varför då? - Du kommer inte tänka mer på mig.
Är du full?
Jag vet inte vilken sorts kvinnor du är van vid...
men jag gillar inte att...
Regeringsbyggnaden.
Okej.
KRIGSDEPARTEMENTET
- Pizza? - Blä.
Jag äter aldrig hamburgare igen.
Jag ber dig inte äta hamburgare.
- Gillar du fisk? - En hamburgare?
Nästa gång får du vara överst.
- Var är Khan? - Det säger jag inte.
Vad gör du?
Håll i, annars dör du!
Ja, för min Khan.
Nån kommer.
Kör!
- Hallå? - Hej, Margo.
Pappa.
- Mår du bra? - Ja då.
Jag måste träffa dig genast i labbet.
Är du där nu?
Skynda dig.
Nej!
Herregud!
Pappa! Var är du?
Nej!
Margo Lane.
Jag har en uppgift åt dig.
- Vad gör du här? - Du är i mitt hem.
Ditt hem?
- Vad gör du här? - Jag vet inte.
- Vem skickade dig? - Vet inte!
- Vem? - Jag vet inte!
Jag hörde en röst om och om igen.
Den sa: Döda Skuggan.
Jag vill att du går nu.
Jag kom hit för att döda Skuggan.
Jag sa till dig att gå.
Men här är bara du.
Ut!
Låt mig se in i dina ögon.
- Vill du se mina ögon? - Jag tror...
- Sätt igång. Titta på dem. - Jag vet nåt jag visste innan.
Nåt konstigt om dig. Jag kände det.
Jag varnar dig. Du kommer inte gilla det du ser.
Det jag kände när jag var nära dig. Jag visste det.
Du är Skuggan!
Min far är försvunnen. Bara du kan hjälpa mig hitta honom.
Var inte kvar när jag kommer tillbaka.
Hur vet du att jag inte kommer att avslöja din identitet?
Jag vet.
Till fristaden.
- Snygg slips. - Tack.
Förresten...
skickade du Margo Lane att döda mig.
Döda dig?
Ville jag se dig död, skulle jag ha din lever spetsad nu.
Jag ville att hon skulle dö. Hur dödade du henne?
- Hon lever. - Då är hon farlig för dig.
Nu vet hon vem du är. Hur länge ska hon få leva?
Hur lång tid tar det innan dina sanna instinkter tar över?
Jag vet om din plan. Du har inte berylliumkulan än.
Utan den kan du inte göra bomben.
Dessutom vet du att jag kommer stoppa dig.
Ni amerikaner är så arroganta.
Ni tror att ert meningslösa, dekadenta land...
är den nya civilisationens vagga.
- Jag ska säga dig... - Det är USA du pratar om.
Jag pratar om att styra världen!
Du ska få ett namn.
Leonard Levinsky. Lysande psykiater.
- Du pratar, han lyssnar... - Du tråkar ut mig!
- Den kniven. - Känner du igen den?
Jag tog den från Tulkun.
Nej, det är inte sant.
Jag tog ut den ur Tulkun efter att ha kört in den i hans hjärta.
När ska du lära dig att lyssna på dina instinkter?
Instinkter?
Jag ska visa dig dem.
Du bemästrade aldrig Phurba, eller hur?
Du tror ännu att den svarar på våld.
Mina mongoliska krigare är inte så smarta...
men de är lojala.
Acceptera sanningen. Det finns inget ljus utan skugga.
Och vi två är skuggan.
Jag skulle hellre förstöra en Rembrandt än döda dig.
För sista gången, följer du med mig?
Du kan inte lura mig. Du kan inte besegra mig.
- Du är som en öppen bok. - Lär dig läsa då!
Vekling!
Följ efter dem, Moe.
Han försvann.
Stanna bilen.
Det är bara en ödetomt.
Jag kan inte hjälpa att jag vet det jag vet om dig.
Och inte glömma det heller.
Det är sent.
Sov här om du vill. Det finns gästrum.
Men du måste gå imorgon bitti.
Jag är inte rädd för dig.
Det är jag.
Lamont?
Herregud.
God morgon.
Jag drömde.
Jag också.
Vad drömde du?
Jag låg naken på stranden vid Söderhavet.
Tidvattnet sköljde in över mina tår.
Solen stekte.
Min hud var...
varm och kall samtidigt.
Det var fantastiskt.
Vad drömde du?
Att jag drog bort all hud från ansiktet och var nån annan under.
Du har problem.
Jag vet.
Jag väntar utanför medan du klär dig.
Det är okej. Du kan stanna.
De är skrynkliga.
Här finns kanske nåt du kan använda.
De tillhörde min faster Rose.
- Jaså? - Elegant böna.
Fin figur också.
Jag måste iväg. Jag har...
- En taxi som väntar? - Ursäkta?
Jag kände på mig att du skulle säga det. Är det så?
Ja.
Det blir lättare ju mer jag är nära dig.
Det är som att läsa en bok.
Tack, jag behöver inte taxin.
- Jo. Jag har ett viktigt... - Jag följer med dig.
- Nej! Igår bestämde vi... - Jag bestämde ingenting.
Är det okej om jag avslutar en mening?
Vi bestämde att du skulle gå på morgonen.
Nej, du sa det. Jag var inte med på det.
- Vi behöver varann. - Nej.
- Vi hör ihop. - Nej.
Varför kan jag läsa dina tankar då?
- De är lätta att läsa. - Varför?
- Jag är välutrustad, psykiskt sett. - Det är du säkert.
Okej då, du behöver inte mig. Men jag behöver dig för att hitta min far.
Och jag följer med dig.
Okej.
Därifrån till dit.
Det är bara explosionen.
Förstörelsen går inte att beräkna.
Bra.
Vilken underbar dag.
Snygg klänning, pinglan.
- "Kom och lyssna på..." - Släpp ner mig!
Bobby! Vad gör du?
Jag vet inte! Släpp ner mig!
- Släpp ner mig! - "...Broadways vaggvisa."
Släpp ner mig!
Allt faller på plats nu.
Shiwan Khan behöver en berylliumkula för att göra klart bomben.
- Var tänker han hitta den? - Berylliumkula?
Berylliumkula! Farley Claymore!
- Vad? - Claymore, min fars assistent.
- Han jobbade på en berylliumkula. - I din fars labb?
Nej, han har ett eget. Mari-Tech i södra delen av stan.
Jättebra.
Jag vill att du gör en annan sak.
Jag tappade bort Khan i hörnet av 2:a avenyn och Houston.
Det är nåt konstigt med den där ödetomten.
Kolla vad som fanns där innan.
2:a och Houston. Farley Claymore, då?
Han kommer få besök av Skuggan.
- Farley Claymore! - Vem där?
Var är berylliumkulan?
Kulan?
Vilken kula?
Idiot! Du blir manipulerad.
Din hjärna styrs av hypnos.
Min hjärna? Styrd?
Vad har du gjort med kulan?
Det är för sent. Jag har lastat på den.
För mig dit nu!
Vem tror du att du ska skjuta med den där?
Ingen styr min hjärna, Skuggan!
Det kommer bli en ny världsordning, och jag ska bli kung!
Kung!
Margo.
Jag behöver dig.
Öppna dörren.
Ropade du?
Du borde inte vara här.
Du drömde.
Du såg.
Inser du...
hur det är att ha gjort saker du inte kan förlåta dig själv för?
Vem du än var...
vad du än gjorde...
var det i det förflutna.
Inte för mig.
Aldrig för mig.
Vi segrar!
Och därför ska vi ha vårt krigsbyte.
Jag kommer minnas er alla...
särskilt min specielle tjänare...
den ende amerikan som var smart nog...
att följa mig av egen vilja...
och som såg sig som kung i mitt rike.
Kung? Sa jag kung?
- Det var inget bra ordval. - Nej, det var det inte.
För jag tänkte faktiskt prins, max.
Kanske inte ens det. Hertig? Baron?
Välj själv.
- Hämta dr Lane. Sätt ihop bomben. - Självklart.
I Kha Khans namn!
Guds makt på jorden!
Mänsklighetens kejsare!
Galning hotar spränga skyskrapa, kräver miljarder i lösen!
Läs om det här!
Galning hotar spränga skyskrapa!
Boende i New York drabbades av panik idag.
Polisen försöker ta reda på om hotet var riktigt...
eller bara en bluff.
I vilket fall, är det en galnings verk.
God morgon, Russell.
Han har begärt konstverk, berömda juveler, t.o.m. guld.
Hitta Khan så hittar du bomben.
Vad fick du reda på om tomten?
Inte mycket. Hotell Monolith låg där förut.
Det blev klart för 10 år sen, men öppnade aldrig.
Monolith. Jag minns det svagt.
Så verkar alla minnas det.
Innan det blev klart...
gick byggherren i konkurs och tog livet av sig.
Det senaste dokumentet är försäljning till en österländsk köpare för sex år sen.
- När revs det? - Det står inte.
Jag ringde ett par samtal imorse till tidningar och så.
Ingen minns nåt efter att det såldes.
Alla verkade veta att det rivits...
men inte när eller av vem.
Eller om.
Jag tror inte att han gjorde det.
Vad?
Herregud.
Så vackert.
Vad?
Byggnaden där. Vad heter den?
Tok!
Shiwan Khan har hypnotiserat hela stan.
De ser den inte.
Ingen ser den.
Men det gör jag.
Du och Shrevnitz får instruktioner.
Jag vill att ni följer dem.
Du önskar att du varit trevligare mot mig, va?
Att du lyssnat på mina idéer.
Du trodde inte att jag var van med erövraren, eller hur?
Nog nu. Aktivera bomben.
Sätt timern på två timmar.
Är du säker på att du kan kopiera bomben när jag ber dig om det?
Absolut. Inga problem.
Då är dr Lane onödig. Lås in honom.
Han kommer dö av sitt eget verk.
Ja, min Khan.
Jag vet att du vill kolla det här, men borde vi inte åka härifrån?
Jag har ett plan som för oss i säkerhet. Vi reser om en timme.
Vad är det?
Från bowlingförbundet igen?
Hörnet av Houston och 2:a - Genast
Skuggan! Var?
Inte här, din idiot. I byggnaden.
Vet du om han är arg på mig?
Vi hade lite problem igår...
och han kanske fortfarande är sur.
Hitta honom och döda honom!
Döda honom? Jag?
Allihop!
Kan jag inte stanna här och hjälpa dig?
Gå!
Ni går däråt.
Trodde du att vi inte skulle träffas igen?
Jag är här!
Runtomkring dig.
Överallt.
Fegis.
Kyckling! Fjolla!
Kom fram och slåss som en man.
Du är en dåre, Claymore.
Stick härifrån!
Där är din utgång.
Vet du vad jag älskar med det här jobbet?
Spänningen.
Jag ger mig.
Du är slut, Khan.
Phurba!
Du tappar koncentrationen.
Ditt sinne är svagt.
Du börjar förlora din kraft.
Se på dig. Du kan inte ens kontrollera dig själv.
Hur ska du då kontrollera Phurba?
- Herregud. - Det är vad han såg.
Var är jag?
- Pappa! - Margo!
- Var är jag? Vad står på? - Mår du bra?
Det finns en kille...
- Jag berättar sen. Ring polisen. - Okej.
Där är den!
Den är imponerande.
- Vem gjorde den här? - Du.
Vi har bara en timme på oss. Desarmera den!
Skär av den här.
Timern! Du måste stoppa den!
Oj då.
Två minuter kvar.
Skynda dig!
Hitåt!
Den är uppe.
Hissen!
Pappa!
Försiktigt.
Nej!
- Vilken tråd? - Jag minns inte!
Välj en!
Vad fan. Det brukar vara den gröna.
Nej, den gröna!
Den är grön. Den där är röd.
Jag måste försöka minnas det.
Vad gör du?
Ursäkta.
Var fan kom det ifrån?
Vad är det?
Var är jag?
Kom hit.
Se på mig.
Se in i mina ögon.
Ja.
Släpp mig genast.
Det kan ni glömma, mr Khan.
Jag ska bara titta på stygnen.
Stygnen? Vad har du gjort?
Räddat ert liv.
Vi var tvungna att ta bort en liten bit av frontalloben.
Ni kommer inte sakna den. Ingen använder den.
Om ni inte tror på telepati!
Kom tillbaka!
Kom hit!
Jag är Shiwan Khan, Djingis Khans siste ättling!
Vi ses sen.
Hur vet du var jag är?
Det vet jag.